- Ser du, kapten? - Ja...
Jag ser honom.
Vad tror du? Tror du att besten är nära?
- Vad tror du, Duke? - Nånstans där nere finns han.
Han håller på att bestämma sig.
Så ja!
Herrejävlar.
Hämta fiskebältet, Duke.
Vad gör du, Dill? Kunden har betalat, lämna över spöet.
Nej, Duke. Det är han.
- Hur kan du veta att det är samma fisk? - Jag känner det.
- Ta över rodret och håll henne stadig. - Kan jag få spöet nu?
Nu så, vännen.
- Vi har betalat 700 dollar för det här. - Kliv av stolen och ge honom spöet, Dill.
Det är min brorsas fisk. Bort från stolen, för fan.
- Ner i lastrummet. - Vad fan.
Sitt ner och håll käften, båda två.
Vi har för fan betalat 700 plus bensin.
Försvinn, för fan.
Det verkar vara en riktig bjässe. Ta en öl och titta på.
Ta rodret. Han är på väg ut på öppet vatten. Följ efter.
Nu så... Nu så, vännen.
Helvete.
Jag har honom.
Duke...
Ta tag i linan, han har gett upp.
- Han har kämpaglöd kvar, Dill. - Nej, han har gett upp.
Så.
- Har du honom? Jag tar upp honom. - Ska vi inte släppa efter lite?
Nej, när han är klar ska han upp.
Här kommer han.
Försiktigt... Så ja.
Kom igen, Duke. Nu så, håll i nu.
Den här gången tar vi honom.
Nej!
Om du tror att du ska få en enda dollar för det här fiaskot-
-så är du helt jävla väck.
Enligt inspektör Gonzales är vi maktlösa utan kontrakt.
Inga pengar från kunderna och ingen kungsmakrill till Lionel-
-på grund av din tonfisk.
Du ska få betalt.
Hur då?
Mr Baker Dill, jag är mycket förtjust i ert sätt att hälsa.
Jack hörde två tjockisar på baren prata om att du hade hotat dem med kniv.
Du kanske borde gå en kurs i kundrelationer?
Har du sett mitt kattskrälle, förresten?
Han är hos Joe. Jag tror att han får skarpsill där.
Så du åkte ända till konservfabriken innan du kom till mig.
- Varför kom du hit, Dill? - Vad tror du?
Jag hörde att du var på banken i förmiddags. Vem fick du?
Carter. Den idioten.
- Hur gick det? - Det vet du mycket väl, Constance.
- Alla vet allt här. - Banken ville visst inte utöka dina lån.
Nu har du inte ens råd med bensin.
Jag blev lite sårad av att du åkte ända upp till Joe innan du valde sista utvägen.
Baker Dill, du är en simpel hora.
En hora som inte har råd med bete.
- Hur är det med din son? - Han jobbar på en mack i Miami. Hur så?
Han var användbar på båten. Vill han sluta på macken kan han komma till mig.
Duger inte Duke?
Han har blivit lite knäpp.
Är det han eller du?
Dukes barnbarn går på college. Han behöver nåt som betalar bra.
Hur vågar Joe mata min katt?
Jag vill att mina katter ska vara beroende av mig.
Min söta lilla kisse.
Tjena, Dill.
En till gamle Wes också.
Varsågod, Wes.
Du hade honom visst på kroken igen, Dill.
Gamle Wes undrar om det kan vara samma tonfisk som krossade hans hjärta.
- Har du krokat honom fem gånger sen nyår? - Fyra.
Du borde ge honom ett namn.
Jag och killarna tycker att du ska döpa honom.
Det har jag redan gjort.
Han heter Rättvisa.
I morgon bitti, halv sex.
- Har du pengar till bensin? - Hur skulle vi annars komma iväg?
Hur många ska med?
- Dill... Hur många kunder ska med? - Inga, Duke.
- Bara du och jag. - Slösa inte på bensin.
Det var han.
Gode Gud, för samman den där jäkla fisken och honom.
I morgon har vi ebb vid 12.25 och flod vid 21.00.
Vi kan se fram emot en vacker dag.
Hej, kissen. Matte vill ha hem dig.
Förlåt, grabben.
VÄRLDENS BÄSTA PAPPA
Jag hade kunnat svära på att han hade gett upp. Det kände jag i händerna.
JAG OCH PAPPA, FÖR LÄNGE SEN
Jag ska fan döda dig!
God morgon.
Du lyssnar på Plymouth Radio, som sänder från Plymouth Island, omgiven av hav.
Det blir ännu en vacker dag här på vår vackra ö, mitt i den hemska världen.
Det blir runt 30 grader med perfekt luftfuktighet.
Det doftar sockerrör överallt.
En perfekt dag för en tur på havet och för att fånga den där jäkla fisken.
Det där var "Mama Told Papa". Vad sa mamma till pappa?
Då så, Kali. Hit med fiskjäkeln nu.
Duke...
Veva in dem.
Vi är klara för i dag.
Jag tar med betet till Lionel, så att vi får nånting.
Nej, Duke. Vi säljer inget jävla bete.
Det kanske handlar om tur.
Du kanske för otur med dig, Duke.
Sen din fru dog har vi inte fått ett piss.
Just det, ta jobb på en stor fiskebåt i stället.
Då så, grabben...
Nu är det bara vi två.
En swizzle.
En indiska i Maces hamnområde säger sig kunna ge folk tur.
- Det argentinska paret fick en unge. - Jag behöver ingen unge, Jack.
- Nånting behöver du. - Ja, en drink.
Jag trodde att det var bestämt.
Procentdelar säger inget. Vårt förflutna avgör inte vår framtid.
Det krävs instinkter, men det har du visst inga kvar.
Duke var här för nån halvtimme sen.
Han kunde visst ta det tidiga skiftet.
Doktor Bob var här och tog ett glas. Han hade hört om kniven.
Han tyckte att du kanske borde prata med honom.
- Var det före eller efter tredje tequilan? - En del är faktiskt oroliga.
Det finns pengar i nattligt svärdfiske. Då slipper man turister.
Lionel betalar för gruntfiskar och plattfiskar också.
- Jag fiskar tonfisk. - En enda tonfisk.
En tonfisk som bara finns i din skalle.
Jag betalar.
Kul att se dig, John.
- Mineralvatten. - Med is och citron?
Varför inte?
Jaha... Hur står det till?
- Jag kallas inte John längre. - Ödet är nyckfullt.
Jag tror inte på slumpen, Karen.
Inte jag heller.
Välkommen till Plymouth.
Har du nån bostad här? Vi kanske kan gå ut och äta?
Enda stället som finns är det här.
Jag vill prata med dig i enrum.
Jag vill veta vad fan du gör här ute.
Jag kom hit för att berätta att du hade rätt.
Och jag hade fel.
Fan.
Jag har hört att du har en båt.
- Äger du båten? - Tillsammans med banken. Vi turas om.
Mer avskilt än så här blir det inte.
Hur hittade du mig och vad vill du?
- Har du hört talas om Facebook? - Nej.
Jag tog kontakt med gamla skolkamrater för att hitta dig.
Minns du Dotey? Den obevekliga.
Hon fixade en återförening för ett par år sen. Alla kom, utom du och jag.
Ingen visste var du höll hus.
Alla hade hört talas om Irak och medaljerna.
Lille Greg hade åkt ut med en fiskebåt till en ö mitt ute i ingenstans-
-och fått en fisk.
Han blev fotad med fisken och på bilden stod en man som såg ut som John Mason.
Men mannen sa att han hette Baker Dill.
- Var det en stor fisk? - Ursäkta?
Blev han fotad med fisken så måste den ha varit stor.
Jag letade reda på bilden och kunde inte avgöra om det var du-
-men namnet avslöjade dig.
Dillon Baker var den enda du respekterade på Morgan. Han var väl mattelärare?
Du har inte sagt vad det är du vill.
- Med taget namn är du väl på flykt? - Jag väntar på att saker ska glömmas bort.
Jag tänkte att det inte gör nåt om du står utanför lagen. Det kanske är bra.
För som sagt...
Du hade rätt och jag hade fel.
Angående Frank.
Han blev allt rikare, mäktigare, fullare och argare.
- Handflatorna blev till knytnävar. - Skilj dig, då. Men det kan du väl inte.
Nej, det kan jag inte.
Han är insyltad i kubanska brottsnätverk i Miami.
Om jag försökte ge mig av skulle han begrava mig i nåt av hans byggen.
- Jag kom inte för att bli förlåten. - Han är våldsam mot dig, eller hur?
På olika sätt. På sistone har han förfinat sina metoder.
Hur tar min son det, Karen?
Hur påverkas min son av förfiningen?
Han gömmer sig.
- Nu jävlar! - Det var mitt fel!
Han blir rädd när vi grälar.
- Hit, jävla subba! - Förlåt!
Han spelar.
Han har en egen dator och kan spela i timmar.
Enligt skolan är han ovanligt duktig, men han känns mest nedstämd.
Jag tog mig an den lille jäveln. Tvinga mig inte att gå in dit!
John...
Jag kom hit för att rädda Patrick.
Mitt liv är ett helvete, John.
Vi kan göra det till en affärsuppgörelse.
Du behöver pengar, jag och Patrick behöver komma bort.
Min man kommer hit i övermorgon.
Jag har sagt att jag ska hyra en båt för att fiska tonfisk.
Jag vill att du tar med honom ut, låter honom supa sig full...
...och sen kastar du honom till hajarna.
För det får du tio miljoner dollar. Kontant.
Jag måste fiska medan det är månsken. Bort från min båt.
- Tio miljoner dollar, John. - Av min båt, för fan.
Jag bor på American Hotel.
Mr Dill! Mr Baker Dill!
Kan jag få tala med er?
Mr Dill! Jag vill bara...
...få tala med er ett ögonblick.
Frun! Känner ni kaptenen på den där båten?
Hej, Constance.
- Vad gör du här uppe? - Letar efter min jäkla katt.
Framfickan.
- Får jag följa med in? - Om du torkar av skorna.
Tackar.
- Det gick visst bra i går. - Verkligen.
Tre svärdfiskar på över 20 kilo, 800 dollar.
Jag skar ut kinderna till frukost. Vill du ha?
- Hon såg visst ut som en modell. - Vem då?
Enligt Consuela skulle hennes man komma hit och fiska tonfisk.
Kan inte folk här bara göra det som de får betalt för?
- Var det därför hon gick till dig? - Japp.
- Ska du ta med honom ut? - Nix.
- Vart ska du? - Jag ska duscha.
Du är så självisk, jävla subba!
Pappa... Jag behöver din hjälp.
Du skulle bara våga! Du visar ju ingen tacksamhet!
Patrick?
Är det du?
Frank! Herregud!
Jag kom en dag tidigare, älskling.
Det gick ju inga flyg i dag.
Jag hyrde ett Learjet. Jag var ju tvungen att hämta dig.
Nu jävlar kickar vi igång det här.
Jag hyrde ett jävla jetplan för det här, så av med badrocken nu.
Vänd dig om.
Lugnt och fint.
Okej...
Vad är det här?
- Ett litet rivsår, bara. - Jaså, minsann? Ett litet rivsår?
Du kanske har lekt med en katt?
Jag vet inte.
Du vet inte...
Okej...
- Ser man på. Det snackas om dig. - Jag vill göra rätt för mig, Lois.
Jag tyckte inte att hon var särskilt mycket att ha.
Hon struttade runt med solhatt och solglasögon, som om det var 30 grader.
Jag är skyldig dig för 20 drag, krokar och tusen meter lina. 25 dollar.
Och hennes make, den du...
Han kom i ett jetplan utsmyckat som en tårta.
Enligt Consuela ville han överraska henne. Carlos fick 150 dollar för champagne.
Jag tar ett dussin sjuor och några fjädrar också.
Ska du ut och fiska svärdfisk igen?
Du måste ju skrapa ihop lite nu när Duke är borta.
Stackars gamle Duke. Han jobbar dagskift uppe på varvet.
- Stackars gamle Duke. - Skyll inte din otur på hans fru.
Det gör jag inte. Jag skyller på dina krokar. Två ceder.
- Till tonfisk? - Såklart.
Svärdfisk på natten och tonfisk på dagen. När ska du sova?
- När jag har köpt min båt från banken. - Nio dollar.
Sen ska jag segla iväg nånstans där ingen vet vem jag är.
Vilket namn ska du ta då?
Consuela sa att nån bjässe hade slagit henne med både livrem och nävar.
I en och en halv timme.
Hon sa inte ett knyst.
Miami är ett bra underligt ställe.
Japp.
Just det, en mager typ från Fontaine sökte dig.
Han lämnade sitt kort.
Kapten... Min fru säger att du är lite svårflirtad.
Som jag förklarade för er fru i går, så saknar jag styrman för tillfället.
Enligt lagen har jag inte rätt att ta med turister.
Lagen? Jag har inte stött på en lag värd mer än tio dollar sen jag lämnade Miami.
- Jag kan inte förlora mitt tillstånd. - Ta ut kuken ur munnen.
Jag vann fisketurneringen i Bermuda fyra år i rad.
24, 32, 33 och 25 kilo.
- Er färdighet påverkar inte regelverket. - Min färdighet...
Han talar ju som en jävla professor.
Min fru, min vackra fru, har ordnat den här resan.
Hon satt uppe vareviga kväll för att hitta den perfekta båten-
- för att få till den perfekta fisketuren för min skull.
Själv skiter jag fullständigt i vilken båt det är.
Jag kan flyga till nån annan ö.
Men jag har bara två dagar på mig.
Så vi ses här klockan sju. Du, jag och tonfiskjäveln.
Det är inte värt risken, som sagt. Jag gör det inte.
Tänk på saken, mr Dill.
Ingen fara, gumman. Alla har sitt pris.
Klockan sju i morgon kommer jag hit. Gör det du också.
Mr Dill!
För tusan... Mr Dill!
Det är nåt som inte stämmer.
Det råder 20 sekunders avvikelse mot schemat jag har fått.
Andra natten på raken. Har månen gett dig tur?
- 50 kilo, skulle jag tro. - Spjutfisk igen?
800 dollar?
När du kom in med svärdfisken i går-
- tänkte jag att Baker Dill äntligen har tagit sitt förnuft till fånga.
Men så sa Lois att du köpte nya cederdrag.
Trots att du tjänar pengar på ditt nattfiske-
-är du ute efter fisken som gnager i dig.
- Du vet väl att den bara finns i skallen? - Visst, men den måste ut.
Just det, det var en mager typ från Fontaine här i går.
Han kom precis när du hade gått.
Nämen, vad gör du ända här nere, lilla katten?
Jag ska ta med dig hem och få hittelön.
- Värst vad du har bråttom. - Jag måste ut på havet före tio.
Säg som det är, Dill. Visst känner du henne sen tidigare?
- Hon behöver visst räddas. - Jaså?
Han super sig full och slår henne.
Du behandlar inte mig illa. Vi bara stöttar varandra lite.
Jag ger dig pengar när det inte nappar, och du hittar min katt när det gör det.
Du fångar in katten åt Constance.
Okej, Dill. Låt säga att du fick välja mellan tjejen och tonfisken i skallen din.
Vad skulle du välja?
Ännu en vacker dag på Plymouth Island.
Tonfiskar och svärdfiskar är redo att fångas. Himlen är klarblå.
Men om ni har en båt, vilket ni såklart har-
- är det bra att veta att det kan vara oväder på gång.
Dill, den där rika snubben sitter på din båt-
-fastspänd i stolen och dricker champagne.
- Få bort honom. - Han tog visst ut tio tusen från banken.
Och det vill du ta del av?
Consuela hörde honom säga till sin fru att han skulle ge dig alltihop-
- för att bevisa att ingen jävel kan neka honom nåt.
Än sen?
Jag behöver pengar. Du med. Vi tar med honom och låter honom fiska.
Jag tar 2 000 och du 8 000. Serenity måste servas.
- Mitt barnbarns terminsavgift ska betalas. - Varför skulle jag ta med dig, Duke?
- Du för otur med dig. - Nej, Constance sa vad det handlar om.
Medlidande är värre än en knytnäve i nyllet.
Jag ber dig inte, Baker Dill, jag säger bara som det är.
När man får en sån här möjlighet måste man ta den.
Okej.
Men då håller du dig nära mig, Duke.
Du måste hålla mig undan frestelsen.
- Vilken frestelse? - Det behöver du inte veta.
- Jag går till båten. - Jag kommer.
John... Min man erbjuder dig 10 000 dollar.
Det här är Plymouth, så det vet jag redan.
- Tänker du tacka ja? - Japp.
Jag tar med honom ut, men det är allt.
Min styrman Duke kommer att följa med.
Vi fiskar tills solen går ner, sen åker vi tillbaka.
Alla tre.
Sen åker vi hem, och Patrick hör nyckeln i dörren.
Sen fortsätter det, bara.
Vi tre...
Jag vet att du tänker på honom hela tiden, Dill.
Du pratar med honom... Om att du ska fånga en specifik fisk.
Han hör dig genom datorn.
Kapten!
Han har med sprit ombord. Det är väl inte tillåtet?
Det är lugnt, Duke. Reglerna har ändrats.
Det är sant.
Han hör allt du säger till honom.
Ni har kontakt.
John...
- Kolla där, Dill. - Jag såg honom förut.
- Han cirklade över hamnen. - En fregattfågel?
- Fregattfåglar flyger inte över land. - Jag vet, det är skumt.
Som om den jäveln hade kommit för att hämta mig.
Fregattfåglar flyger inte över land. Du måste ha misstagit dig.
Det är nåt skumt på gång.
Hur kan ni bo i en stad med bara en bar?
The Rope är inget dåligt ställe.
Det hette The Hope och Anchor förut.
Gamle Jack tyckte inte att det fanns mycket hopp kvar i Plymouth-
- så han bytte ut Hope mot Rope. Rep har vi gott om.
- Man kan hänga sig om man vill, eller hur? - Så är det.
Vi kanske ska kasta ut lite bete? Kom igen, nu matar vi på.
Hur får ni tag på tjejer här?
- Vad gör du? - Inte mycket.
Jaså, inte?-Du då, Dill?
Det är en ganska liten ö.
Snubben på hotellet sa att i den fattiga delen av stan-
- får man ta småtjejer i röven för tio dollar.
Är det så?
Vet du nåt om det?
Det vet jag inget om, sir.
Jag ska dra dit i kväll och få mig lite tiodollarsröv.
Ni har väl inga barn, mr Zariakas?
Nej.
Min fru har en son från ett tidigare misstag.
En läskig jävel.
Öppna dörren! Öppna, Patrick, jag vill bara prata.
Jag försöker fan verkligen.
"Kom igen, grabben, vi går ut och spelar lite boll."
Han bara stirrar på sin dataskärm-
- som om han stirrade på ett fönster med neddragna persienner.
Kom ut och prata med mig!
Enligt matteläraren är han ett geni.
Ett jävla geni som inte ens kan skruva fast en ringklocka på en cykel.
För helvete! Öppna nu, din lilla skit!
En gång knuffade jag ner honom från stolen för att se vad han gjorde.
Jag hade väntat mig porr eller bilstölder.
Vet ni vad det jävla puckot gör?
Han fiskar.
Han har byggt upp en hel värld.
Runt en snubbe på en båt som fiskar.
Då frågade jag hur fan han kan hålla på med det hela dagarna.
Om jag inte fiskade hela dagarna...
Om jag inte fiskade hela dagarna skulle jag tänka ut ett sätt att döda dig.
Så sa han fan i mig.
Läskiga jävla typ, jag ska fan begrava honom en vacker dag.
Varför vill er son döda er, mr Zariakas?
Inte fan vet jag.
Vad fan rör det dig, Dill?
Du kanske kan säga vilken gata de där små hamnrövarna går på?
Enligt snubben på hotellet är stans enda polis bortrest-
-så jag kan göra vad fan jag vill.
Ja, Plymouth är laglöst nu.
Hit med spöet, för fan!
Kom igen.
- Nej, det är bara en haj. - Det skiter jag i. Ge hit.
Nej, jag släpper honom.
- Det är en haj, du ville ju ha tonfisk. - Ge hit spöet.
Hämta hinken, Duke.
- Vad har vi för nåt? - Drygt 200 kilo vithaj.
- Det kan räcka för att få igång dig. - Låt mig göra.
Du måste haka fast rullen.
Hjälp mig! Herrejävlar.
Hej, gullet! Vill du se vad pappa fångat? En stor haj!
I morgon ska du få en stor, fet tonisk.
Annars kommer huvuden att rulla.
Ge pappa en puss.
- Så ni ska ut i morgon igen? - Ja, grabbarna hittar ju bara haj.
I morgon ska jag visa dem hur man fångar tonfisk.
- I morgon blir det skola, kapten Dötrist. - Som du vill.
Ja, här bestämmer jag. Jag måste tvätta händerna. Betala honom.
Hans ögon lär tränga ut ur sina hålor.
Jaha... I morgon, då.
- Tio tusen till så gör vi samma sak. - John...
- Vi fiskar och kommer tillbaka. - Jag har stått ut i tio år.
Du har ju pengar, Karen. Res till Europa eller vart som helst.
- Håll aset borta från min son. - Så att han kan jaga oss?
Jag har för fan blod överallt!
John...
Tio miljoner i kontanter, de är dina rakt av.
Vill du veta sanningen? Det här var din sons idé.
Du är hans pappa, du måste hjälpa honom.
Han vill ha rättvisa.
Kom, så tar vi en cocktail på hotellet.
Hoppa i säng tidigt, pojkar. Det är skola i morgon. T-O-N-F-I-S-K.
Berätta om frestelsen.
Jag känner dig, Dill.
Blicken du gav honom och henne.
Du känner henne sen tidigare.
Ja, mer än så...
Vad hände?
Jag drog i krig, och kriget förstörde mig.
När jag kom tillbaka var hon med honom.
Fast jag kom aldrig riktigt tillbaka.
Vad var det för unge han snackade om?
När jag anlitade dig sa jag att jag inte vill prata om det förflutna.
Jag pratar inte om det förflutna, det hände ju i dag.
Jag har varit så länge på båtar med dig att jag hör vad du tänker.
Är ungen från det tidigare misstaget din?
Hur mycket erbjuder hon dig för att döda hennes man?
Vem är det som är galen nu?
Dill... Även om den jäveln förtjänar det och även om inspektör Gonzales inget gör-
- så finns det rätt och fel, himmel och helvete.
Du har tjänat två tusen i dag, Duke. Placera dem på en säker plats.
- I morgon, då? - Vad då?
Då har ovädret blåst förbi, det vet du.
Berätta om i morgon. Ska jag följa med eller tänker du åka ut ensam?
- Jag ska sova på saken. - Knappast.
Gud finns, Dill.
Och du är en bra man.
Fånga fisken du har i skallen, det är vad vi har sagt.
Döda inte den där mannen.
Hör du mig? Sitt ner, för fan!
Pappa!
Min stackars, fina kisse.
- Vad gör du här? - Han är nere i hamnkvarteren.
John... Jag har tänkt på dig i alla dessa år.
Du...
Du satte ringen på mitt finger när jag var 16 år. Minns du det?
På parkeringsplatsen. Jag har kvar den.
Just den. I mässing.
Du tog den från gasspisen på din pappas båt.
Nej, den där har du hittat nånstans.
Nej.
Du sa: "Med den här fåniga ringen gifter jag mig med dig, sötnos."
Jag minns det ordagrant. Sen skrattade du.
Jag behöll den.
Jag brukar ha den på mig när jag är ensam.
Minns du den kvällen när vi gick till bron?
Du fiskade.
Ål och makrill.
Då sa du till mig-
-att jag äntligen var gammal nog.
Det var första gången för mig.
Första gången någonsin.
Om vi kunde återvända till den där bron, den kvällen.
Skulle du göra det då?
Vad då? Inget krig? Inga jävelskaper? Inga kroppsdelar i sanden?
- Mina armar, mina händer... - John.
Jag fortsatte att älska dig efter att du lämnade mig.
Du... Innan det här ballar ur ännu mer så gör vi så här:
Jag tar med honom ut i morgon. Han blir full och faller överbord.
Hajarna får mat och jag får tio miljoner i kontanter.
Sen tar jag mig nånstans och du kommer dit med min son.
Sen får vi se vad som händer.
Men kom inte och snacka om kärlek. Jag gör det här för Patrick.
- Det vi hade har inget med det att göra. - Okej.
Människor förändras inte.
Då är jag fortfarande tjejen på bron.
Vi är förstörda båda två, eller hur? Skadade.
Skadade på olika ställen.
Nu är det avgjort.
Jag har slagit honom. Jag har vunnit.
Se till att inte komma före 12 i morgon.
Vi ger oss ut när det är ebb, så gör jag det när det är högvatten.
Då tar strömmen det som hajarna lämnar.
Din mamma hävdar att du hör vad jag säger till dig.
Hur är det möjligt? Det låter galet.
Man vet aldrig med henne. Hon har alla möjligheter.
De rinner av henne som regndroppar.
Vi ska göra det här i morgon, du och jag.
Sen kanske du kan dra upp rullgardinen och gå ut.
Mr Dill! Det är ganska så obehagligt att stå här ute.
Kan vi gå in?
Jag heter Reid Miller och kommer från Fontaine.
Båt-och fiskeredskapsleverantören.
Jag är teknisk representant och försäljningsansvarig för Plymouthområdet.
- Får jag komma in och tala med er? - Klockan är halv tre på natten.
Ni är ute till havs så mycket, så jag har inte fått tillfälle.
Nu när ovädret håller kvar er här tänkte jag passa på.
Det jag håller i kan förändra ert liv och ge er det ni alltid önskat er.
Det låter bra, Reid, men jag har en viktig dag framför mig.
Ja, mr Dill. Jag vet allt om er viktiga dag.
Jag tycker att du ska lyssna på vad jag har att säga.
Sätt dig.
Vill du ha nåt?
- Större händer. - Ursäkta?
Större händer.
När jag träffar fiskare önskar jag att jag hade fått större händer.
Jag lyssnar. Vad fan vill du?
Mr Dill, i den här väskan...
- Säg inte att ni vill sälja fiskeredskap. - Jo, precis.
- Klockan halv tre? - Ni är ju oftast ute till havs.
Jag måste passa på under ovädret.
- Jag kan uppskatta när fiskar framhärdar. - Jag känner detsamma för er.
Okej... Så här gör vi, lilla du.
Du får en liten jävel, så att du inte blir förkyld.
Sen ska du gå härifrån, tillbaka till därifrån du kom.
- Jag ska upp tidigt i morgon. - Du ska inte åka ut förrän mitt på dagen.
Det är ebb mitt på dagen. Ni ger er alltid ut när det är ebb.
- Du verkar veta mycket om mig. - Ja.
Nästan allt.
Drick.
Vad har du i väskan?
Det här, mr Dill...
...är Fontaines splitter nya fiskfinnare.
- En fiskfinnare? - Den utnyttjar ekolodteknik...
Jag vet vad fan en fiskfinnare är. Ge mig ditt kort.
Är det här ett skämt? Är det grabbarna på barens påhitt?
Vi är beredda att låta er testa Fontaines White Wave i en veckas tid.
Ni kanske kan testa den i morgon.
Varför just i morgon?
Mr Dill, det enda jag kan säga är att jag jobbar för Fontaine
och de vill gärna att ni fångar den där fisken.
Jag ber er att testa den här utrustningen.
Ta med fiskfinnaren och testa den.
Den kommer att fungera, det lovar jag.
Jag är reglerna.
Vad sa du?
Såna är reglerna.
Du sa att du visste nåt om i morgon.
Vad är det du vet?
Mr Dill... Fånga bara fisken, är ni snäll.
Döda inte den där mannen.
- Vad sa du? - Jag borde inte dricka.
Jag kan inte säga mer nu, jag måste gå.
Vem fan är du?
Berätta vad du vet om morgondagen, annars får du inte uppleva den.
Om ni måste döda mig, mr Dill, så gör det.
Jag sköter bara min uppgift i spelet.
Vilket spel? Vilket jävla spel?
Det här spelet.
Förstår du inte? Det är nån som har hittat på alltihop.
Allt det här.
Plymouth Island är ett spel.
Det finns många spel på Plymouth Island.
Fånga in katten, Räkna skarpsillen...
Man får vedträn, fregattfåglar, fiskradar och romflaskor.
Någon har skapat en värld på sin dator, för att kunna spela spel.
Men hans favoritspel har alltid varit Fånga tonfisken.
Piren. Ljus, mörker. Ett, noll.
Den fundamentala processen.
Och regeln är att man ska fånga en specifik fisk.
Den regeln är din besatthet. Din besatthet är en regel i ett spel.
Men nu verkar det inte handla om fisken längre.
Nu handlar spelet om att du ska döda en person.
Jag vet inte vem fan du är, men nu ska du gå.
Vem fan jag är? Jag är reglerna.
Och enligt reglerna kan ingen på Plymouth Island dö.
Det är inte tänkt att vara ett sånt spel.
Som representant för programmet...
...är min fråga, den stora frågan...
Varför har skaparen ändrat på reglerna?
Om ni inte har bott under en sten-
- så är maskininlärning och neuronnät inga nyheter...
Vi har ett komplext system av informationsnoder-
-och ur det uppstår en medvetenhet.
God morgon. Plymouth Radio sänder över Plymouth Island och havet.
Ovädret har dragit förbi. Var i hela friden kom det ifrån?
Jag kan säga vad klockan är, men ni bryr er nog inte.
Det här är Plymouth...
Då så, Patrick.
I dag ska jag döda en man.
Det är väl det du vill?
Jag har så många minnesluckor. Är det krigets eller rommens fel?
Jag minns inte ens hur jag kom hit.
Men dig minns jag.
Du var tre år gammal och vi var och fiskade.
Vi fick ingenting.
Jag minns att jag blev jättearg.
Kanske är det därför du har gjort mig sån här.
Helt besatt av att fånga den där fisken.
Nu på sistone har jag fått minnen av...
...att jag ser mig själv...
...ligga död i sanden.
Mr Dill?
Minns ni mig?
Samson. Constances son.
Mamma sa att du hade ett jobb åt mig.
Jag sa upp mig från macken i Miami och kom hit.
Mår ni bra, mr Dill?
Ni har alltid sagt att jag var användbar på båten.
Nej...
Jag sa att du för tur med dig. En turunge.
- Med dig på båten kanske jag kan ta... - Den stora besten.
Jag har bett spelet om att få ha med dig, och kolla här... Nu är du här.
Ni ser inte ut att må bra, mr Dill.
- Jag hade en märklig kväll i går. - På baren, eller?
Ni tog väl några glas?
Jag har med mig lite drag från Boca Raton.
Jag behöver ingen hjälp i dag, Samson. Han har ändrat spelreglerna.
Jag ska göra det han har bett mig om. Så enkelt är det.
Men snälla mr Dill...
En perfekt dag att ta en tur ut på havet.
Det är ebb klockan 12.25 och flod klockan 21.00.
Det blir en härlig dag på Plymouth, ut med er och fånga den där jäkla fisken.
Kom igen nu, för fan. Kom igen.
Då så.
Baker Dill! Kom in, jag har nåt åt dig.
- Vad då för nåt? - Det är en överraskning.
Det allra senaste... Tonfisksdrag som slingrar sig som fan.
Det senaste vid Newfoundlandsbankarna. Fångst varje gång.
Jag blev så less på alla besvikna miner, så jag pratade med Fontaines representant.
- Den magre typen? - Jag vet att du har det tufft, Dill.
- Du får dem gratis. - Visst är han lite skum?
Han gav mig dem som gratisprover.
Han... Han visste mycket om mig.
- Vem då? - Hur förklarar du det?
Vad då för nåt?
Det sägs ju att alla vet allt här i Plymouth...
Vore det inte lustigt om det egentligen var så att ingen vet nånting?
Som var vi egentligen är.
Var i världen befinner vi oss, Lois?
Ha en fin dag, Dill. Gör det du ska.
Vad kan det vara?
Fånga den där fisken, Dill.
Fontaines båt-och fiskeredskap.
Jag ringer angående en Reid Miller, en av era medarbetare.
Han ville sälja på mig en fiskfinnare i går. Finns han på riktigt?
Ja. Hur så?
Fontaines båt-och fiskeredskap, finns ni också på riktigt?
- Ja, sir. - Så bra.
- Jag har ett meddelande till mr Reid. - Vad heter ni?
- Han vet vem jag är. - Vi har våra regler...
- "Tack." - Utan namn kan jag inte...
Tjena, Dill. Ovädret drog förbi i lagom tid.
- Jag har förberett is och öl. - Det behövs inte i dag, Jack.
- Bara en flaska rom. - Har du nån kund i dag?
Du tillåter väl inte sprit på din båt?
Reglerna har ändrats.
Ska du fånga bjässen kanske du bör göra det ensam. Turister är bara i vägen.
- Varför säger du så, Jack? - Vad då?
- Vet du ens det? - Vad då?
Varför du säger saker. Vet du ens vad det här handlar om?
Det är väl jag som håller på att bli tokig?
Jag får nog gå till doktor Bob. Ön ställer till det i huvudet på mig.
Ja, det är lätt hänt.
Hur många år har jag varit här, Jack?
Vad sa du?
Hur länge har jag varit på Plymouth Island?
Ibland känns det som om vi alla alltid har varit här.
Ja.
Jag hämtar en flaska rom.
Det känns som att det är dags i dag.
Ja, i dag är det dags.
- Nej, du! Kom tillbaka! - Förlåt mig, Frank!
- Kom hit, din jävla subba! - Förlåt!
Håll käften, för fan!
Jag ska fan begrava dig!
Mamma!
Nej, Duke. Jag åker ensam i dag.
Ja, det stämmer bra.
Du åker ensam, för mr Zariakas kommer inte.
Frank?
- Jag har ordnat så att han inte kommer. - Ordnat vadå?
Vad har hänt?
Jag har brutit ett revben, jag mår inte så bra.
En argentinsk konservfabriksarbetare fick mina 2 000 för att krossa hans hand.
Vad fan sa du?
Det var sex stycken mot mig.
- Vad sa du? - Inte för att rädda honom, utan dig.
Nej... Nej, Duke.
I helvete heller.
Den här funkar nog inte på ett tag, gumman.
Jag skulle ju skydda dig mot frestelsen. Det har jag gjort nu.
Du verkar förvirrad, Dill.
Gå till doktor Bob.
Försvinn från min båt.
- Du måste prata med nån. - Kliv av min båt!
Jag ger upp!
Jack?
Jack!
- En flaska rom. - Det har du ju fått.
Den är slut. Ge mig en till.
Nu sitter du på gamle Wes plats.
Det stämmer, Jack. Precis här.
Vad har hänt? Du dricker aldrig innan du ger dig ut, Dill.
- Jag ska inte ut. - Varför inte?
Vill du ha nåt att äta? Skinka och ägg?
Okej, Dill. Så här uppfattar vi situationen...
För tre dagar sen knivhotade du turister. Du skrek åt Duke.
Joe säger att han ser dig springa naken på morgnarna.
I går kväll såg vi dig sitta på båten i regnet och prata ut i tomma intet.
Jag kommer att ringa doktor Bob, vad du än säger om det.
Du är en del av det, Jack, och du vet inte ens om det.
Hela jäkla ön är en del av det.
Men det vet ingen.
Vill du ringa till doktor Bob nu?
Gör det, du.
Här kommer ett meddelande till Baker Dill från alla vänner på Plymouth Island:
"Kom tillbaka, du har en fisk att fånga."
- Jag är så arg nu. - Äh, de fick vad de förtjänade.
Jag ville ju att pappa skulle fånga en stor fisk åt mig.
Jag har planerat det här så länge. Alla kvällar ute på nätet...
- Jag vet. - Tråkigt att drömmen inte blir verklighet.
Jag vet, sötnos, men jag...
Jag är ganska illa däran.
Okej.
Nu ska du låtsas att min hals är ditt fiskespö.
- Min hand är ju bruten. - Försök att hålla i det.
- Det går inte, min hand är bruten. - Försök.
Ja, pappa, jag känner det. Vad stark du är.
Jag kan inte stoppa dig. Ingen kan stoppa dig.
Om du vill ge dig ut så kan jag följa med och hjälpa dig.
- Vill du det? - Ja.
Hur fan visste du att jag var här?
Lägg av, på Plymouth vet alla allt.
Visst... Förutom vad fan det är som händer.
Om det är till nån hjälp, så vet inte jag det heller.
Jag vet bara lite om vad som ska hända.
Om det är till nån hjälp, så ringde jag till ditt kontor.
De sa att du finns på riktigt.
Det var vänligt av dem.
Frågade ni vad "på riktigt" betyder?
Det räckte inte mina mynt till.
- Vad är det som är roligt? - Vad är inte roligt?
Som din teori om mitt liv.
Den är intressant och intellektuellt utmanande.
Jag håller med om att jag har varit på ön för länge.
Jag har upplevt så mycket skit att jag blivit knäpp.
Nej, du är inte galen.
- Inte? - Nej.
Hur kan jag veta vem jag är om nån har skapat mig?
Det vet ni inte.
"Av samma tyg som drömmar görs av, är vi gjorda."
Så ingen vet nåt, kort och gott.
Ingen annan än den som har skapat oss. Och vem är det?
Det vet ni, inte sant?
- Vad då för nåt? - Vem skaparen är.
Om det här är ett spel...
...så vet jag nog det.
Allt är en gissning. Varje våg som bryts är en gissning.
Säg vem det är.
Det är en pojke...
...som sitter i ett mörkt rum.
Från en annan del av huset hör han hur en man slår hans mamma.
Han sitter där vid sin skärm och önskar att hans pappa kom tillbaka-
-och dödade den jäveln. Så är det.
Så det är alltså det nya spelet?
Er nya besatthet.
Ja.
Verkligt eller inte, det skiter jag i.
Han vill att jag ska göra det, så jag ska göra det.
Det kallas rättvisa, eller nåt sånt. Jag ska göra det.
Om det är de nya reglerna så ska jag hjälpa er.
Vi skiter i fiskfinnaren.
Consuela berättade för Lois som berättade för mig-
-att trots alla problem hon ställts inför-
- så har Karen övertalat Zariakas att kliva ombord klockan 12.
Om spelet går ut på att döda honom så har ni bråttom.
Nu så, kom igen...
Det är jag som är reglerna.
Jag ska visa dig hur det ska gå till. Irak var väl också ett spel?
Ett skjutaspel. Det var jag bra på.
Verkligen. De fick användning för mig.
De kallar det rättvisa... Nu kör vi.
Han har fått medicin och bandage om handen. Han har druckit rom och kräkts.
Det är ödet, John. Han har inte kraft att kämpa emot.
Lugn, Karen. Jag löser det här. Har han nån pistol?
Nej. Jo, men jag har gömt den. Det är ödet, John.
Hur står det till, chefen?
Va?
Vill du ha nåt kallt att dricka?
Vattnet stiger snart. Ska vi göra det här måste vi gå ombord nu.
- Han är allvarligt skadad. - Få honom ombord, bara. Han vill fiska.
- Du vill väl fiska? - Jag ska fan visa jävla kapten Dötrist.
Så ska det låta. Nu kör vi. På tre. Ett, två, tre.
Herrejävlar!
Det här fixar du. Lugnt och fint.
Sätt dig här i kungatronen.
Få i honom lite rom. Så mycket han klarar.
Här får du, pappa.
Du fixade det, pappa. Så bra.
Du fixade det.
Paradisets skapare...
...förstå att han är en god själ...
...vars sinne har förvridits av frestelse.
Kom hit, jävla subba! Du är inte klar än!
Mrs Zariakas, sätt på er make fiskevästen, är ni snäll.
Kom med armen.
Kan du sitta upp?
När fisken nappar måste du sätta spöet i min friska hand, kapten Dötrist.
Som du vill.
- Se till att han ger mig spöet. - Ja.
Ja, vadå?
Ja, pappa.
Hör du det, Dötrist?
- Hon gillar att kalla mig pappa. - Ja, jag hör det.
Gör din grabb också det?
- Vad sa du? - Den där läskiga typen, Patrick.
- Kallar han dig för pappa? - John... Lugn nu.
Vad kallade du honom?
Nu har vi blod i vattnet, då kommer hajarna snart.
- Ja, men det är väl tonfisken vi vill åt? - Definitivt.
- När tiden är inne gör vi det. - Gör vad?
Kolla vad du har gjort med mig!
- Inte ansiktet! - Är du nöjd nu?
Nu ska vi fånga den där beryktade fisken!
Mr Dill... Jag tänkte att det var rommen som talade när du avvisade mig.
Jag gömde mig ombord. Nu vill jag hjälpa till.
- Helvete. - Jag vill visa att jag för tur med mig.
John... Vem fan är det här?
Jag tänkte bara bidra med lite tur.
- John... - Vad fan kallar du honom för John för?
Förlåt, mr Dill. Jag trodde att det skulle gå bra.
- Du behöver inte betala. - Ingen fara, Samson.
Städa i styrhytten. Sen kan du hämta cigaretter till mig.
- Ja, kapten. - Okej...
Sitt kvar här, mr Zariakas. - Mrs Zariakas, jag ska visa er toaletten.
- Ge grabben pengar för att hålla tyst. - Nej, det är ingen bra idé.
Vad föreslår du då?
Jag kan inte återvända till mitt liv, John!
- Nej! Nej! - Lugn nu.
Det är napp! På spöet på relingen!
Det är napp!
Det här är ditt fel!
Herregud, det är han!
Vad menar du?
Det är Rättvisa.
Håll käften, för fan! En gång till...
- Det är han, Samson! - Är det?
Jag förde tur med mig, som jag sa!
Håll kursen!
- Är du helt jävla galen? - Ge mig spöet.
- Här. - Nu är du min. Nu är du fan min.
Ska du fånga en fisk nu?!
Nej. Han ska göra det.
Nu ska jag fan göra det!
- Pappa, vill du hålla i spöet? - Ja.
- Ge hit det där jävla spöet. - Samson, kunden vill hålla i spöet.
Okej, mr Dill.
Är du verkligen man nog för det här?
- Det här är en riktig jävla best. - Ge hit det. I vänsterhanden.
- Ge hit spöet, för fan. - Här får du.
Ni ska långt ner i marken, du och din jävla unge.
Jag ska fan begrava er!
Jäklar!
Han är så stor att han fått ett namn.
Nu är frågan... Vill du ha honom?
Släpp inte, älskling! Släpp inte!
Nu är han din.
Och du är hans.
Man överbord!
Patrick!
I Pompano Beach i Miami i går grep polis efter larm från allmänheten-
- 13-årige Patrick Zariakas misstänkt för icke-överlagt mord.
Pojkens styvfar, byggarbetaren Frank Zariakas-
-hittades knivhuggen i bröstet.
Patricks mor Karen Zariakas-
- hävdar att hon och sonen i många år har utsatts för våld i hemmet.
Enligt henne handlade Patrick i självförsvar-
- och för att skydda sin mor undan misshandeln. Lindsay Carillo vet mer.
Jag befinner mig utanför Rosemont high school där Patricks rektor Dillon Baker-
- beskriver Patrick som en begåvad IT-student i ett dysfunktionellt hem-
- som har dragit sig tillbaka till en värld som han skapat i sin dator.
Vi har även fått veta att Patricks biologiske far, kapten John Mason-
- dödades i strid 2006 då han tjänstgjorde i Ramadi i Irak.
Han tilldelades postumt Purpurhjärtat för tapperhet.
Jaha...
Nu är det gjort.
Jag var ärlig när jag sa att jag älskar dig.
Patrick älskar dig också, och du älskar honom.
Nånstans kommer du att hitta honom.
Ja, nånstans.
Var då?
Polisen meddelar att en riskbedömning ska göras.
På grund av förmildrade omständigheter ska pojken få komma hem till sin mor.
Vad vi erfar har han ännu inte pratat med någon om det som hände.
Hallå?
Pappa? Det är Patrick. Är det du? Hör du mig?
Ja, vännen. Det är pappa.
- Hur mår du, pappa? Vad hände? - Jag vet inte.
Jag vet inte vad som hände. Jag vet ingenting.
Ingen vet nåt alls.
Det enda jag vet är att det finns ett du och jag nånstans.
- Pappa, jag har gjort nåt jättedumt. - Jag vet, men det är ingen fara.
Du gjorde det enda rätta. Ibland gör vi dumma saker av goda anledningar.
Pappa... Jag ska ändra lite i spelet, så att jag kan hälsa på dig ibland.
- Blir det bra? - Jag är här. Kom och hälsa på mig.
Kom och hälsa på mig. Vi ses på Serenity.
- Vi kan åka precis vart vi vill. - Ja, vi kan åka nånstans.
- Vi kan fiska. - Okej.
Vi ses på båten.
Jag ska ändra lite i spelet.
Det finns ett du och jag nånstans.
Översättning: Martina Nordkvist
Noble Entertainment AB Ansvarig utgivare: Sara Karlsdotter de Costa